Sarah a její trable s dospíváním
![](http://vlcibouda.net/wp-content/uploads/2017/02/dospělost-je-mýtus-recenze.jpg)
Znáte takový ten typ zamlklých, věčně zamyšlených, tichých lidí, kteří sedí v koutě, co možná nejvíce se straní sociálních kontaktů a pravděpodobně si něco píší nebo kreslí do deníčku a doufají, že je u toho nikdo neuvidí? Pokud je to muž, pravděpodobně bude hned podezřelý, obviněný z podivínství, panictví a úplně nejlepší bude, když na něj upozorníte příslušné orgány. Pokud to je dívka, hned se z ní stane osoba hodná pozornosti a obdivu. A bude to přesně opak toho, čeho se snaží dosáhnout. Ze všech těch pochval, uznání a poukazování na její kreativitu, inteligenci a zajímavost, dostane tak akorát kopřivku a depresi. Jsou s nimi jen problémy!
Ale přesto jsou tyto typy všeobecně populární. Jen si vzpomeňte na Dariu z animovaného televizního seriálu. Nebo facebookovou Míšu. Všechny jsou si dost podobné. Sarkastické, černě vtipné, kreativními způsoby nezvládající i ty úplně nejobyčenější životní situace. Do stejné škatulky patří i Sarah Andersen, 24letá Američanka, která vystudovala umění a žije v Brooklynu. V roce 2011 začala na internetu publikovat komiksové stripy pod názvem Sarah’s Scribbles. Stripy o sobě, kamarádech a zvířecích miláčcích. Autobiografické jsou jen trochu, jak samá tvrdí, ale asi ji to skoro nikdo nevěří.
Řekl bych, že ona zase nevěřila v takový úspěch. Dneska má na kontě dvě sbírky vycházející po celém světě, nekonečné autogramiády na conech a hlavně skoro dva milióny fanoušků na Facebooku! Od někoho, kdo se rád straní pozornosti, docela úspěch 🙂
Sarah to dotáhla až k nám a nakladatelství COOBOO vydalo její první sbírku v češtině. Musím se přiznat, že nejsem fanoušek sbírek stripů, které původně vycházeli někde na internetu. Internet funguje jinak než knížka. Tam si přečtete jeden díl každý týden, pobavíte se, možná se těšíte na další nebo to necháte plavat a nový díl maximálně příjemně překvapí. Nehrozí, že se přejíte a zjistíte, že to celé vlastně dohromady moc nefunguje. Sbírku prolétnete za pár minut a často se divíte, proč je kolem toho takový humbuk.
Máloco funguje i ve zhuštěné formě. A pokud se jedná o zahraniční kousky, často je překlad zabije takovým způsobem, že přestanou být vtipné. Stripy si často hrají se slovy, reagují na aktuální události a překlad pak musí být opravdu dobrý. A to se bohužel stává opravdu minimálně. Dobrým příkladem může být třeba překladem zabitý Kyanid a Štěstí.
Opravdu jsem čekal, že takhle dopadne i Sarah. Což by byla škoda, protože jsem její fanoušek a mám ji rád. První dojem mi mé obavy jen potvrdil, protože kniha je opět jen sbírkou přeložených komiksů, bez předmluvy, která by uvedla souvislosti nebo prozradila něco o autorce. Škoda. Trocha redakční práce by si takové sbírky rozhodně zasloužily. Naštěstí to nejdůležitější dopadlo dobře. Překlad Romany a Zuzany Bičíkové je povedený. Až na pár detailů i v češtině funguje většina vtipů a point dobře. Potlesk a spokojený úsměv.
Svět Sarah mě baví. Je plný sarkasmu, typicky ženských starostí, nerdovství, introverze a zvířátek. Je to milé, vtipné, roztomilé a věřím, že se v Sarah najde nejedna žena i muž (který to ale v žádném případě nikomu neřekne). Česká verze dopadla dobře, i když jsem ani díky ni nezměnil názor, že internetové stripy patří na internet a ne do knížek.
-
Hodnocení Vlčí Boudy